- Skutky apoštolské
- ←
- 4
- →

4
1 Když ještě mluvili k lidu, postavili se k nim [přední] kněží, velitel chrámové stráže a saduceové 2 a rozhořčovali se, že učí lid a zvěstují v Ježíši vzkříšení z mrtvých. 3 Vztáhli na ně ruce a vsadili je do vězení do druhého dne, neboť už byl večer. 4 Ale mnozí z těch, kteří to slovo uslyšeli, uvěřili, a počet těch mužů vzrostl asi na pět tisíc. 5 Druhý den se v Jeruzalémě shromáždili jejich vůdci, starší a učitelé Písma, 6 velekněz Annáš, Kaifáš, Jan a Alexandr a všichni, kteří byli z velekněžského rodu, 7 postavili je uprostřed a začali se vyptávat: “Jakou mocí nebo v jakém jménu jste to učinili?” 8 Tu Petr, naplněn Duchem Svatým, jim řekl: “Vůdcové lidu a starší [Izraele], 9 jsme-li dnes vyslýcháni pro dobrý skutek na nemocném člověku, kým že byl uzdraven, 10 ať je známo vám všem a všemu lidu Izraele, že ve jménu Ježíše Krista Nazaretského, kterého jste vy ukřižovali, ale kterého Bůh probudil z mrtvých, v tomto jménu stojí tento člověk před vámi zdráv. 11 To je ten kámen, který byl zavržen od vás stavitelů, a který se stal hlavou úhlu. 12 A není v nikom jiném záchrana; neboť není pod nebem jiného jména daného lidem, v němž bychom měli být zachráněni.” 13 Když pozorovali Petrovu a Janovu otevřenost a shledali, že jsou to lidé neučení a prostí, žasli; poznávali je, že bývali s Ježíšem. 14 A když viděli toho uzdraveného člověka, jak tam stojí s nimi, neměli, co by na to řekli. 15 Poručili jim, aby odešli ven z velerady, a radili se mezi sebou. 16 Říkali: “Co máme učinit s těmito lidmi? Všem obyvatelům Jeruzaléma je jasné, že se skrze ně stalo zřejmé znamení, a my to nemůžeme popřít. 17 Ale aby se to ještě více nerozšířilo mezi lid, pohrozme jim, ať již k nikomu nemluví na základě tohoto jména.” 18 Zavolali je a přikázali jim, aby vůbec veřejně nemluvili ani neučili na základě Ježíšova jména. 19 Petr a Jan jim odpověděli: “Posuďte, zda je před Bohem správné, abychom poslouchali vás více než Boha. 20 Neboť my nemůžeme nemluvit o tom, co jsme viděli a slyšeli.” 21 Oni jim pohrozili a propustili je, protože nenalézali nic, zač by je potrestali, a to kvůli lidu, neboť všichni oslavovali Boha za to, co se stalo. 22 Tomu člověku, na němž se toto znamení uzdravení stalo, bylo totiž už přes čtyřicet let. 23 Když byli propuštěni, přišli mezi své a oznámili, co jim řekli přední kněží a starší. 24 Když to uslyšeli, jednomyslně pozdvihli hlas k Bohu a řekli: “Panovníku, ty, který jsi učinil nebe i zemi i moře a vše, co je v nich, 25 ty jsi skrze Ducha Svatého ústy svého služebníka, našeho otce Davida, řekl: ‘Proč zuří národy a lidé zamýšlejí marné věci? 26 Králové země se postavili a vládcové se shromáždili společně proti Pánu a proti jeho Kristu.’ 27 Opravdu se shromáždili v tomto městě Herodes a Pontius Pilát spolu s národy i s lidem Izraele proti tvému svatému služebníku Ježíšovi, kterého jsi pomazal, 28 aby učinili, co tvá ruka a tvůj úradek předem určily, že se má stát. 29 A nyní, Pane, pohleď na jejich hrozby a dej svým otrokům se vší otevřeností mluvit tvé slovo; 30 vztahuj svou ruku k uzdravování a k tomu, aby se dála znamení a divy skrze jméno tvého svatého služebníka Ježíše.” 31 Když se pomodlili, zatřáslo se místo, kde byli shromážděni, a všichni byli naplněni Duchem Svatým a s otevřeností mluvili slovo Boží. 32 Všichni, kdo uvěřili, byli jednoho srdce a jedné duše a nikdo neříkal o ničem, co měl, že je to jeho vlastní, nýbrž měli všechno společné. 33 A apoštolové vydávali s velikou mocí svědectví o zmrtvýchvstání Pána Ježíše [Krista] a veliká milost byla na nich všech. 34 Nikdo mezi nimi netrpěl nouzi, neboť ti, kdo byli vlastníky polností nebo domů, svá pole nebo domy prodávali a výtěžky z prodeje přinášeli 35 a kladli k nohám apoštolů. Z toho se pak rozdělovalo každému, jak kdo potřeboval. 36 Také Josef, který byl apoštoly nazván Barnabáš, což v překladu znamená ‘syn potěšení’, Levita, rodem z Kypru, 37 měl pole, které prodal, peníze přinesl a položil k nohám apoštolů.

- Skutky apoštolské
- ←
- 4
- →

© 1994 Krestanska misijni spolecnost