- Lukáš
- ←
- 12
- →

12
1 Tehdy se shromáždil zástup desítek tisíc lidí, takže šlapali jeden po druhém; začal říkat nejprve svým učedníkům: “Mějte se na pozoru před kvasem farizeů, to jest před pokrytectvím. 2 Není nic zahaleného, co nebude zjeveno, a nic skrytého, co nebude poznáno. 3 Proto vše, co jste řekli ve tmě, bude slyšet na světle, a co jste pověděli do ucha v pokojích, bude vyhlášeno ze střech. 4 Pravím vám, svým přátelům: Nebojte se těch, kdo zabíjejí tělo, a potom již nemají více, co by učinili. 5 Ukážu vám, koho se máte bát. Bojte se toho, který má pravomoc vás po zabití uvrhnout do Gehenny. Ano, pravím vám, toho se bojte. 6 Což se neprodává pět vrabců za dva haléře? A ani jeden z nich není zapomenut před Bohem. 7 Vždyť i vlasy na vaší hlavě jsou všechny spočteny. Nebojte se! Máte větší cenu než mnoho vrabců. 8 Pravím vám: Ke každému, kdo by se ke mně přiznal před lidmi, se i Syn člověka přizná před Božími anděly. 9 Kdo mne však před lidmi zapře, ten bude zapřen před Božími anděly. 10 A každému, kdo řekne slovo proti Synu člověka, bude odpuštěno. Tomu však, kdo by se rouhal Duchu Svatému, odpuštěno nebude. 11 Když by vás vedli do synagóg a před vrchnosti a vlády, nestarejte se, jak a čím byste se obhájili nebo co byste řekli. 12 Neboť Svatý Duch vás v té hodině naučí, co je třeba říci.” 13 Někdo ze zástupu mu řekl: “Učiteli, řekni mému bratru, ať se rozdělí se mnou o dědictví.” 14 On mu řekl: “Člověče, kdo mě ustanovil nad vámi soudcem nebo rozhodčím?” 15 Řekl jim: “Mějte se na pozoru a střezte se před každou chamtivostí, neboť i když má někdo nadbytek, jeho život není zajištěn tím, co vlastní.” 16 Řekl jim podobenství: “Jednomu bohatému člověku přinesla země hojnou úrodu. 17 A on v sobě o tom rozvažoval a říkal: ‘Co budu dělat? Vždyť nemám, kam bych svou úrodu shromáždil.’ 18 Řekl: ‘Udělám toto: Zbořím své stodoly, postavím větší a tam shromáždím všechno své obilí a zásoby. 19 A řeknu své duši: Duše, máš hodně zásob na mnoho let; odpočívej, jez, pij, raduj se.’ 20 Bůh mu však řekl: ‘Blázne! Ještě této noci si vyžádají od tebe tvou duši, a čí bude to, co jsi připravil?’ 21 Tak je to s tím, kdo si hromadí poklady, a není bohatý v Bohu.” 22 Řekl svým učedníkům: “Proto vám pravím: Nestarejte se úzkostlivě o svůj život, co byste jedli, ani o tělo, co byste si oblékli. 23 Neboť život je víc než pokrm a tělo víc než oděv. 24 Pozorně si všimněte havranů, že nesejí ani nežnou, nemají komory ani stodoly, a Bůh je živí. Oč vy jste cennější než ptáci! 25 Kdo z vás, když se bude úzkostlivě starat, může přidat k délce svého věku jediný loket? 26 Nemůžete-li tedy ani to nejmenší, proč se úzkostlivě staráte o to ostatní? 27 Pozorně si všimněte lilií, jak rostou; nepracují ani nepředou. Avšak pravím vám, ani Šalomoun v celé své slávě nebyl tak oblečen jako jedna z nich. 28 Jestliže tedy Bůh tak obléká trávu, která dnes je na poli a zítra bude házena do pece, čím spíše obleče vás, malověrní. 29 Ani vy nehledejte, co byste jedli a co byste pili, a nezneklidňujte se tím. 30 Toto všechno horlivě hledají národy tohoto světa. Váš Otec ví, že to potřebujete. 31 Hledejte však jeho království, a toto vám bude přidáno. 32 Neboj se, malé stádečko, neboť vašemu Otci se zalíbilo dát vám království. 33 Prodejte své vlastnictví a dejte almužnu. Udělejte si měšce, které nevetšejí, nevyčerpatelný poklad v nebesích, kde nepřichází zloděj ani neničí mol. 34 Neboť kde je váš poklad, tam bude i vaše srdce.” 35 “Ať jsou vaše bedra přepásána a vaše lampy hořící. 36 Buďte podobni lidem, kteří čekají na svého pána, až se vrátí ze svatební hostiny, aby mu hned otevřeli, jakmile přijde a zatluče. 37 Blahoslavení ti otroci, které pán, až přijde, nalezne bdící. Amen, pravím vám, že se opáše, uloží je u stolu, přistoupí a bude je obsluhovat. 38 A přijde-li o druhé nebo třetí noční hlídce a nalezne je tak, blahoslavení jsou ti otroci. 39 To vězte, že kdyby hospodář věděl, v kterou hodinu má přijít zloděj, [zůstal by vzhůru a] nedovolil by mu prokopat se do svého domu. 40 Také vy buďte připraveni, neboť Syn člověka přijde v hodinu, kdy se toho nenadějete.” 41 Petr řekl: “Pane, říkáš toto podobenství jen nám, nebo také všem?” 42 A Pán řekl: “Kdo tedy je věrný, rozumný správce, jehož Pán ustanoví nad svým služebnictvem, aby jim v pravý čas dával příděl potravin? 43 Blahoslavený ten otrok, kterého jeho pán po svém příchodu nalezne, že tak činí. 44 Vpravdě vám pravím, že ho ustanoví nade vším svým majetkem. 45 Kdyby však onen otrok řekl ve svém srdci: ‘Můj pán dlouho nejde’, a začal by bít sluhy i služky, jíst a pít a opíjet se, 46 tu pán toho otroka přijde v den, kdy to nečeká, a v hodinu, kterou nezná, oddělí ho a určí mu díl s nevěrnými. 47 Ten otrok, který znal vůli svého Pána, a přece všechno nepřipravil a neudělal podle jeho vůle, bude velmi zbit. 48 Kdo ji však neznal a učinil něco, co si zaslouží rány, bude zbit méně. Od každého, komu bylo hodně dáno, bude také hodně vyžádáno, a komu svěřili hodně, od toho budou žádat více.” 49 “Oheň jsem přišel uvrhnout na zemi; a jak chci, aby se již vznítil! 50 Křtem mám být pokřtěn, a jak jsem svírán, dokud se nedokoná! 51 Myslíte, že jsem přišel dát na zemi pokoj? Ne, pravím vám, ale rozdělení. 52 Neboť od této chvíle bude v jednom domě pět lidí rozděleno: tři proti dvěma a dva proti třem; 53 budou rozděleni otec proti synu a syn proti otci, matka proti dceři a dcera proti matce, tchyně proti své snaše a snacha proti tchyni.” 54 Říkal také zástupům: “Když uvidíte na západě vznikat oblak, hned říkáte: ‘Přijde prudký déšť.’ A bývá to tak. 55 A když vane jižní vítr, říkáte: ‘Bude horko.’ A bývá. 56 Pokrytci! Vzhled země a nebe umíte rozpoznávat; jak to, že tento čas rozpoznávat neumíte?” 57 “Proč i sami od sebe nerozsuzujete, co je správné? 58 Když jdeš se svým protivníkem k vládci, usiluj o vyrovnání s ním už cestou, aby tě nevlekl k soudci a soudce tě nepředal biřici a biřic tě neuvrhl do vězení. 59 Pravím ti, že určitě odtamtud nevyjdeš, dokud nevrátíš poslední haléř.”

- Lukáš
- ←
- 12
- →

© 1994 Krestanska misijni spolecnost