- Zjevení Janovo
- ←
- 14
- →

14
1 A uviděl jsem, hle, Beránek stál na hoře Sión a s ním sto čtyřicet čtyři tisíce těch, kdo mají na svém čele napsáno jméno jeho i jméno jeho Otce. 2 A uslyšel jsem hlas z nebe jako zvuk mnohých vod a jako zvuk mocného hřmění. A hlas, který jsem uslyšel, byl jako hlas harfeníků, hrajících na své harfy. 3 Zpívají novou píseň před trůnem, před těmi čtyřmi živými bytostmi a před staršími. Nikdo se nemohl naučit té písni než těch sto čtyřicet čtyři tisíce vykoupených ze země. 4 To jsou ti, kteří se neposkvrnili se ženami, jsou to panici. To jsou ti, kteří následují Beránka, kamkoli jde. Ti byli vykoupeni z lidí jako prvotiny Bohu a Beránkovi. 5 V jejich ústech nebyla nalezena lež; jsou bez úhony. 6 Tu jsem uviděl jiného anděla, majícího věčné evangelium, jak letí prostředkem nebe, aby je zvěstoval těm, kteří přebývají na zemi, každému národu, kmenu, jazyku a lidu. 7 Volal mocným hlasem: “Bojte se Boha a vzdejte mu slávu, neboť přišla hodina jeho soudu; pokloňte se tomu, který učinil nebe, zemi, moře i prameny vod.” 8 A jiný, druhý anděl ho následoval a volal: “Padl, padl veliký Babylón, který napájel všechny národy vášnivým vínem svého smilstva.” 9 A jiný, třetí anděl je následoval a volal mocným hlasem: “Kdo se klaní šelmě a jejímu obrazu a přijímá cejch na čelo či na ruku, 10 bude také pít z vína Božího rozhorlení, které je nalito neředěné v číši jeho hněvu; a bude mučen v ohni a síře před svatými anděly a před Beránkem. 11 Dým jejich muk vystupuje na věky věků a dnem i nocí nemají odpočinutí ti, kdo se klanějí šelmě a jejímu obrazu, a ti, kdo přijímají cejch jejího jména.” 12 Zde je vytrvalost svatých, kteří zachovávají přikázání Boží a Ježíšovu víru. 13 Tu jsem uslyšel hlas z nebe, který říkal: “Napiš: Blahoslavení mrtví, kteří od této chvíle umírají v Pánu!” “Ano,” praví Duch, “ať odpočinou od svých prací, neboť jejich skutky jdou s nimi.” 14 A uviděl jsem, hle, bílý oblak a na oblaku sedí někdo podobný Synu člověka, na hlavě má zlatou korunu a v ruce ostrý srp. 15 A další anděl vyšel ze svatyně a volal silným hlasem na toho, který seděl na oblaku: “Pošli svůj srp a začni žeň, protože přišla hodina žně a dozrála úroda země.” 16 A ten, který seděl na oblaku, hodil svůj srp na zem a země byla požata. 17 A další anděl vyšel ze svatyně, která je v nebi, a také on měl ostrý srp. 18 A jiný anděl vyšel z oltáře a ten měl moc nad ohněm. Mocným hlasem zvolal na toho, který měl ostrý srp: “Pošli svůj ostrý srp a skliď hrozny z vinné révy země, neboť její plody dozrály.” 19 Tu hodil ten anděl svůj srp na zem a sklidil vinnou révu země a hrozny uvrhl do velikého lisu Božího hněvu. 20 A ten lis byl stlačen venku za městem, a vytekla z něj krev až po uzdy koní na vzdálenost tisíce šesti set stadií.

- Zjevení Janovo
- ←
- 14
- →

© 1994 Krestanska misijni spolecnost