- 1.list Tesalonickým
- ←
- 4
- →

4
1 Dále vás tedy, bratři, prosíme a vyzýváme v Pánu Ježíši, abyste se ještě více rozhojňovali v tom, co jste od nás přijali, totiž jak máte žít a líbit se Bohu. 2 Víte přece, jaká přikázání jsme vám dali skrze Pána Ježíše Krista. 3 Neboť toto je Boží vůle: vaše posvěcení, [totiž] abyste se zdržovali od smilstva, 4 [aby] každý z vás uměl zacházet se svou nádobou v posvěcení a úctě 5 (ne v žádostivé vášni jako pohané, kteří neznají Boha), 6 aby [nikdo] nepřekračoval [meze] a neoklamával v této věci svého bratra, protože Pán [je] toho všeho mstitelem, jak jsme vám také předem řekli a dosvědčili. 7 Bůh nás přece nepovolal k nečistotě, ale k posvěcení. 8 Kdo tedy [toto] odmítá, neodmítá člověka, ale Boha, který nám také dal svého Svatého Ducha. 9 O bratrské lásce vám pak není potřeba [nic] psát - jste přece sami vyučováni Bohem, abyste milovali jedni druhé, 10 a vskutku tak činíte všem bratrům po celé Makedonii. Vyzýváme vás však, abyste se [v tom ještě] více rozhojňovali, 11 snažili se být pokojní, starali se o své věci a pracovali vlastníma rukama, jak jsme vám přikázali, 12 abyste před těmi, kdo jsou venku, chodili počestně a neměli žádný nedostatek. 13 Nechci pak, bratři, abyste nevěděli o těch, kdo zesnuli, abyste se nermoutili jako ti ostatní, kteří nemají naději. 14 Věříme-li totiž, že Ježíš zemřel a vstal [z mrtvých], právě tak [věřme, že] i ty, kdo zesnuli v Ježíši, Bůh přivede s ním. 15 Říkáme vám totiž Pánovým slovem toto: My, kdo zůstaneme živí až do Pánova příchodu, rozhodně nepředejdeme ty, kdo zesnuli. 16 Vždyť až zazní zvolání, hlas archanděla a Boží polnice, sestoupí sám Pán z nebe a mrtví v Kristu vstanou jako první. 17 Potom my, kdo zůstaneme živí, budeme spolu s nimi v oblacích uchváceni do vzduchu vstříc Pánu; a tak budeme navždycky s Pánem. 18 Proto se navzájem potěšujte těmito slovy.

- 1.list Tesalonickým
- ←
- 4
- →

© 1998 Sdruzeni pro Novou Bibli kralickou