- Zjevení Janovo
- ←
- 10
- →

10
1 Uviděl jsem také jiného silného anděla, jak sestupuje z nebe, oblečen oblakem. Na hlavě [měl] duhu, jeho tvář [byla] jako slunce a jeho nohy jako ohnivé sloupy. 2 V ruce měl otevřenou knížku a postavil se pravou nohou na moře a levou na zem. 3 Vykřikl mocným hlasem, jako když řve lev, a poté, co vykřikl, promluvilo svými hlasy sedm hromů. 4 A když těch sedm hromů promluvilo svými hlasy, chtěl jsem psát. Ale uslyšel jsem hlas z nebe, který mi říkal: “Zapečeť [to], co řeklo těch sedm hromů, a nepiš to.” 5 Tehdy ten anděl, kterého jsem viděl stát na moři a na zemi, pozvedl svou ruku k nebi 6 a přísahal při Živém na věky věků, který stvořil nebe i to, co [je] v něm, zemi i to, co [je] na ní, a moře i to, co [je] v něm, že už nebude [více] času, 7 ale [že] ve dnech hlasu sedmého anděla, až bude troubit, bude dokonáno Boží tajemství, jak [to] oznámil svým služebníkům prorokům. 8 A ten hlas, který jsem uslyšel z nebe, se mnou znovu mluvil a řekl: “Jdi, vezmi z ruky anděla stojícího na moři a na zemi tu otevřenou knížku.” 9 Šel jsem tedy k tomu andělu a řekl jsem mu: “Dej mi tu knížku.” A [on] mi řekl: “Vezmi ji a sněz; způsobí ti hořkost v břiše, ale ve tvých ústech bude sladká jako med.” 10 Vzal jsem tedy z andělovy ruky tu knížku a snědl jsem ji. A byla v mých ústech sladká jako med, ale když jsem ji snědl, měl jsem hořko v břiše. 11 Pak mi řekl: “Musíš znovu prorokovat mnoha lidem, národům, jazykům i králům.”

- Zjevení Janovo
- ←
- 10
- →

© 1998 Sdruzeni pro Novou Bibli kralickou