- Matouš
- ←
- 14
- →

14
1 V tu dobu uslyšel zprávu o Ježíši [i] tetrarcha Herodes 2 a řekl svým služebníkům: “To je Jan Křtitel. Byl vzkříšen z mrtvých, a proto se skrze něj dějí zázraky.” 3 Herodes totiž Jana zatkl, spoutal a dal do vězení kvůli Herodiadě, manželce svého bratra Filipa, 4 protože mu Jan říkal: “Není ti dovoleno, abys ji měl!” 5 A ačkoli ho chtěl zabít, bál se zástupu, protože ho měli za proroka. 6 Když pak nastal den oslavy Herodových narozenin, zatančila dcera Herodiady uprostřed [hodovníků] a zalíbila se Herodovi. 7 Proto jí s přísahou slíbil, že [jí] dá, o cokoli požádá. 8 A ona, předem navedena svou matkou, řekla: “Dej mi sem na [tu] mísu hlavu Jana Křtitele.” 9 Král se tedy zarmoutil, ale kvůli přísaze a [kvůli] těm, kdo s ním stolovali, poručil, aby [jí] byla dána. 10 Poslal tedy [kata, aby] Jana sťal ve vězení. 11 Jeho hlava pak byla přinesena na míse a dána té dívce a [ta] ji odnesla matce. 12 Pak přišli jeho učedníci, vzali tělo a pochovali [ho]. Potom šli a pověděli to Ježíši. 13 Když to Ježíš uslyšel, o samotě se odtud lodí odplavil na pusté místo. Zástupy to však uslyšely a vypravily se za ním pěšky z měst. 14 Když Ježíš vystoupil, uviděl veliký zástup [lidí]; byl naplněn soucitem k nim a uzdravil jejich nemocné. 15 Když pak nastal večer, přišli k němu jeho učedníci se slovy: “Tohle místo je pusté a je už pokročilá hodina. Propusť ty zástupy, ať odejdou do vesnic a nakoupí si jídlo.” 16 Ježíš jim ale řekl: “Nemusejí odcházet. Vy jim dejte najíst.” 17 Řekli mu: “Nic tu nemáme - jen pět chlebů a dvě ryby.” 18 On však řekl: “Přineste mi je sem.” 19 Tehdy přikázal, aby se zástup posadil na trávě. Vzal těch pět chlebů a ty dvě ryby, vzhlédl k nebi, požehnal a nalámal ty chleby a dal učedníkům a učedníci zástupům. 20 A tak se všichni najedli a byli nasyceni. Potom sebrali nalámané kousky, které zbyly: dvanáct plných košů. 21 A těch, kteří jedli, bylo kolem pěti tisíc mužů, kromě žen a dětí. 22 Potom Ježíš hned své učedníky přinutil, aby nastoupili na loď a jeli napřed na druhou stranu, než rozpustí zástupy. 23 Když pak propustil zástupy, vystoupil o samotě na horu, aby se modlil. A když přišel večer, byl tam sám. 24 Ale loď už byla uprostřed moře, zmítána vlnami, protože byl protivítr. 25 Při čtvrté noční hlídce pak k nim Ježíš šel pěšky po moři. 26 Když ho učedníci uviděli, jak kráčí po moři, vyděsili se a říkali: “[To] je přízrak!” A křičeli strachy. 27 Ale Ježíš na ně ihned promluvil a řekl jim: “Vzmužte se, [to] jsem já! Nebojte se.” 28 Petr mu odpověděl: “Pane, jestli jsi [to] ty, přikaž mi, ať k tobě přijdu po vodě.” 29 On řekl: “Pojď!” A Petr vystoupil z lodi a kráčel po vodě, aby přišel k Ježíši. 30 Když ale viděl, [jak] silný [je] vítr, dostal strach a začal se topit. Tehdy vykřikl: “Pane, zachraň mě!” 31 Ježíš ihned vztáhl ruku, chytil ho a řekl: “Proč jsi pochyboval, malověrný?” 32 A jakmile vstoupili na loď, vítr se utišil. 33 Ti, kdo byli na lodi, pak přistoupili a klaněli se mu se slovy: “Ty jsi opravdu Boží Syn!” 34 A když se přeplavili, přijeli do genezaretské země. 35 Tamější muži ho poznali a rozeslali [posly] po celém okolí. Přinesli k němu všechny nemocné 36 a [ti] ho prosili, aby se směli aspoň dotknout cípu jeho roucha. A kdokoli se ho dotkl, byl úplně uzdraven.

- Matouš
- ←
- 14
- →

© 1998 Sdruzeni pro Novou Bibli kralickou